ПЕРСПЕКТИВИ БАЙРАЧНОГО ЛІСНИЦТВА ЛІСОСТЕПУ УКРАЇНИ - Клименко, М. О.; Залеський, І. І.; Буднік, З. М.; Степаненко, М. А. (Вісник Національного університету водного господарства та природокористування. Серія «Сільськогосподарські науки», 2025)
У статті здійснено комплексну характеристику сучасного стану лісових ресурсів України з акцентом на проблематику розвитку байрачного лісництва в умовах лісостепу. Висвітлено основні напрями робіт із лісорозведення, спрямованих на підвищення стійкості та продуктивності лісових насаджень шляхом упровадження інтродукованих деревних порід і модернізації лісовідновних технологій. Обґрунтовано необхідність проведення повного заліснення зрубів садивним матеріалом, вирощеним у лісових розсадниках, що забезпечить екологічну стабільність і відновлення біорізноманіття територій. Актуальним завданням для покращення стану лісів Рівненщини визначено збільшення площ байрачних лісів, створених на еродованих землях, площа яких перевищує 140 тис. га. Обґрунтовано, що при проектуванні нових байрачних лісів необхідно враховувати геолого-гідрологічні, кліматичні та рельєфні особливості території, тип ґрунтів, інтенсивність сучасних екзогенних процесів і соціально-економічні чинники місцевих громад. На першому етапі визначено перспективні ділянки загальною площею близько 6,9 тис. га, що мають оптимальні природні умови для створення нових лісових культур. Байрачні ліси розглядаються як унікальні ізольовані екосистеми, що поєднують риси лісових і степових біотопів. Вони відіграють ключову роль у збереженні флористичного та фауністичного різноманіття, регулюванні мікроклімату, накопиченні вуглецю й формуванні рекреаційного потенціалу територій. У роботі наведено узагальнення вітчизняного й зарубіжного досвіду дослідження риваріальні (riparian) лісів, які за екологічними характеристиками є аналогами байрачних. Вказано, що сучасні методики, зокрема Riparian Fоrest Evaluatiоn Index (RFV), дають змогу комплексно оцінювати якість деревостанів, ступінь регенерації та просторову цілісність лісових екосистем, що може бути використано для українських реалій. Таким чином, стаття не лише визначає перспективи розвитку байрачного лісництва у лісостеповій зоні України, а й формує науково-методичну основу для подальших досліджень, моніторингу та впровадження інноваційних підходів до управління лісовими екосистемами в умовах кліматичних змін.