ПРОСТОРОВО-ЧАСОВА МІНЛИВІСТЬ БІОРІЗНОМАНІТТЯ ҐРУНТОВОЇ МЕЗОФАУНИ НА РІЗНИХ ЛІСОВИХ ДІЛЯНКАХ - Бєдункова, О. О.; Ціпан, Ю. Р. (Вісник Національного університету водного господарства та природокористування. Серія «Сільськогосподарські науки», 2025)
Представлено результати оцінювання просторово-часової мінливості біорізноманіття ґрунтової мезофауни свіжих суборів (тип лісорослинних умов В2) південно-східної частини Волинського Полісся у 2021–2025 рр. Метою було порівняти видовий склад і різноманіття угруповань на лісових ділянках, що відрізняються характером порушень. Обстежено 4 ділянки з однаковим типом ґрунту: біля автотраси з рекреаційним навантаженням (№ 1), у межах лісництва без антропогенного впливу (№ 2), у перші місяці після пожежі середньої інтенсивності (№ 3) та після суцільної рубки (№ 4). Відбір проб верхніх шарів ґрунту з підстилкою проводили у першій декаді червня; мезофауну вилучали ручним розбором, сортували, підраховували та ідентифікували за визначниками. Для порівняння угруповань обчислювали видове багатство S та індекс Шеннона H’ на основі відносної чисельності (%). За період спостережень зареєстровано 30 видів, що належать до 9 родин і 5 класів (Oligochaeta, Arachnida, Diplopoda, Insecta, Gastropoda). Найвищі значення H’ і S характерні для ділянки № 1 (H’ 2,74- 3,03; S 19–25), що пов’язується з мозаїчністю мікрооселищ за рекреаційного впливу. Ділянка № 2 була відносно стабільною (H’ 2,43-2,64; S 14–18) і може розглядатися як умовно фоновий варіант. На ділянці №3 після пожежі зафіксовано мінімальні показники на старті (H’ 1,28-1,38; S=4) із подальшим відновленням до 2025 р. (H’ 2,24; S 14). На ділянці № 4 після рубки спостерігали помірні значення у 2021–2024 рр. (H’ 2,30-2,53; S 13–15) та зростання у 2025 р. (H’ 2,78; S 19). Результати підтверджують чутливість мезофауни до порушень і доцільність використання S та H’ для біоіндикації стану лісових ґрунтів і оцінки відновних сукцесій. Відмінності характеристик ґрунтової мезофауни можуть застосовуватися у моніторингу лісових екосистем.