ЗМІНИ ЕКОЛОГІЧНОГО СТАНУ РІЧКОВИХ ВОД РІВНЕНСЬКОГО ПОЛІССЯ - Залеський, І. І.; Майборода, Х. А. (Вісник Національного університету водного господарства та природокористування. Серія «Сільськогосподарські науки», 2024)
У статті досліджені зміни хімічного та бактеріологічного стану поверхневих річкових вод поліської частини Рівненської області, що віднесені до басейну річки Прип’ять за період 2001–2020 років у п’ятирічному співставленні. Відомо, що у цій частині Рівненщини налічується 1 велика річка – Прип’ять, та 5 середніх річок – Стир, Горинь, Іква, Случ і Льва. До суббасейнів названих річок віднесені близько сотні малих річок, які відіграють значну роль у зміні екологічного стану гідроекосистеми. За морфометричними параметрами долини річок Полісся мають розлогі, широкі, заболочені заплави, у тилових швах яких сформовані стариці та окремі озера. При комплексному дослідженні річкових вод вивчались: температура, запах, завислі речовини, водневий показник, розчинний кисень, сульфати, хлориди, кальцій, магній сухий залишок, твердість, амоній сольовий, нітрити, нітрати, фосфати, залізо загальне, мідь, марганець, свинець, нікель, кадмій, цинк, хром. Характеризуючи стан води кожної річки визначена роль основних підприємств-забруднювачів та обсяги їхніх скидів зворотних вод у 2020 році. Результати аналізів зведені у п’ятирічні варіанти кожного інгредієнта, а їхнє співставлення виражене у «разових перевищеннях» відповідних величин ГДК для водойм культурно-побутового водокористування. Характерним для усіх шести річок Полісся є домінування у складі забруднень органічних, хімічних та завислих речовин. Величини скидів зворотних вод знаходяться у прямій залежності від величини населеного пункту та кількості мешканців, які обслуговуються місцевими комунальними підприємствами, в основному водоканалами. Значний внесок у забрудненість річкових вод здійснюють промислові підприємства різних галузей, дещо менший скид надходить від сучасних сільськогосподарських підприємств. Виявлено тенденцію до поступового зменшення величини забруднення різних інгредієнтів у порівнянні з вимогами ГДК, що покращує екологічний стан води усіх річок. Рекомендується застосовувати реагентні методи очистки та впроваджувати новітнє технологічне обладнання для очищення стічних вод.